TEMA+1.+EDAT+MITJA

= TEMA 1. Edat Mitjana =

<span style="border-bottom-color: #4f81bd; border-bottom-style: solid; border-bottom-width: 1pt; border-left-color: initial; border-left-style: none; border-left-width: initial; border-right-color: initial; border-right-style: none; border-right-width: initial; border-top-color: initial; border-top-style: none; border-top-width: initial; font-size: 9pt; font-weight: normal; line-height: 100%; margin-bottom: 0.53cm; padding-bottom: 0.14cm; padding-left: 0cm; padding-right: 0cm; padding-top: 0cm; text-decoration: none;">  Literatura catalana =La historia de Catalunya a l’edat mitjana. = Amb l'aval de la Història, la de la Historiografia dels fets i documents històrics irrefutables, hem de dir sobre la regió del Nord-est d'Espanya, la terra gòtica, Catalunya-, Catalonia (any 844) que pertanyia a la Gòtia o Marca Hispànica a la Edad Mitjana quan en la Reconquesta contra l'invasor islam, es seguia amb la recuperació de la unitat històrica d'Hispània, perduda pels nefastos reis visigots, que embrancats en guerres civils intestines van obrir les portes a la invasió del islam a l'any 711 per l'estret de les altes traïcions a Espanya, l'Estret de Gibraltar, amb la col.laboració dels gots proislámicos, i també, sense que se'ns oblidi, amb el col·laboracionisme d'alguns jueus, que esperaven, com els gots traïdors a Hispània, obtenir privilegis i honors, que es van tornar després en persecucions, assassinats i esclavatges per part de l'islam invasor. Des del regnat de Jaume I d'Aragó, el Conqueridor, (1214-1276), com sobirania hereditària dels comtes de Barcelona, des de 1350 fins 1706 es va denominar Corts del Principat de Catalunya, però mai regne perquè va pertànyer al Regne de la Corona d'Aragó, i mai nació i ni molt menys estat, perquè sempre ha format part de la Nació espanyola i l'Estat espanyol. Per refutar les mentides de l’ historicisme nacionalista català, a finals de l'Edat Mitjana, el Principat no va lluitar per la seva independència enfront de la puixant Castella dels Trastàmara, davant el complex plet successori del Regne de Aragón, que després s'uniria a la Corona de Castella. Fins al segle XV, les revoltes i pertorbacions socials es devien a qüestions més socioeconòmiques que polítiques on entraven les rivalitats de les classes socials per dominar la vida econòmica de Catalunya i de manera especial de Barcelona, que era controlada per la burgesia urbana al costat dels nobles, i d'aquí el seu domini abastava a la resta de Catalunya. Mentre que altres classes socials com la exclosa plebs urbana, els buscaires d'artesans i mercaders i la classe rural o pagesos de remences, eren sotmesos a tota classe d'impediments legals a causa d'un duríssim sistema feudal, que feia inviable el seu progrés social i econòmic. La crisi socioeconòmica no només afectava Catalunya sinó també a la resta d'Espanya i a Europa.

 Conflictes a Catalunya
En temps del Joan II (1397-1479), Rei d'Aragó i de Navarra, successor del seu germà Alfons V en el Regne d'Aragó, quan era ja ancià, i cec, va haver de fer front a una guerra civil de deu anys en el Principat de Catalunya, deguda a motius successoris i també a motius socioeconòmics. Els catalans eren partidaris que el fill de Joan II, el príncep Carles de Viana, fora l'hereu del Regne d'Aragó, però mor enverinat, acusant al seu pare del crim. Donaven suport a Joan II, part de la noblesa, la majoria del clergat i la majoria dels pagesos de remença. Enfront d'ells, la baixa noblesa, una porció dels artesans i el patriciat urbà. La qual cosa demostra el dividida i enfrontada que estava la societat del Principat de Catalunya. Joan II va demanar ajuda a Lluís XI de França, però amb la condició que hauria de lliurar als francesos els comtats de Rosselló i Cerdanya (1462-1463), les quals serien després recuperades a França, sent rei Carles VIII (1470-1498), pel seu fill i successor a la Corona d'Aragó, el rei Ferran el Catòlic (1452-1516) amb el Tractat de Barcelona de 1493. Els contraris, no van aconseguir obtenir l'ajuda de Castella ni de Portugal. Joan II va aconseguir la victòria, però no es va venjar, sinó que va ser benèvol amb els derrotats a l'hora de les capitulacions.

= La literatura a l’edat mitjana =

 -L’edat mitjana es el periode que va des de la caiguda de l’imperi roma fins al renaixements s.V-s.XVI.  El llati va ser la llengua utilitzada durant tot aquest periode. Les llengues romaniques es transmetien oralment pero despres es van començar a escriure. En aquella epoca nomes sabien escriure els eclesiastics y pocs cavallers i nobles.

 La fragmentacio de l’imperi roma va donar lloc a les diferents llengües romaniques. A partir del segle IX aquestes llengües ja eres considerades pels seus parlants com a diferents del llati vulgar.  A principi del segle IX (Concili de Tours )es decreta que la predicacio es fes en llengües vulgars.  Començen a trobar textos sense voluntat literaria on es veu aquesta realitat lingüística diferenciada. Els primers textos en catala escrits que tenim del s.XII son les : Les homilies d’ordanya i El llibre jutge. Avanç s’escrivia en pergami que era molt costos i nomes s’ho permitien els nobles i el clero. Per fer copies de llibres o cualquier altre escritura i havien els copistes eren els que copiaven les escritures.  El catalá entre altres idiomes era utilitzat per els juglars en els seus espectacles.  Durant el segle XV va tenir lloc el compromis de Casp en 1412 on es va triar com a rei a Ferran d’Antequera (1410-1416) el que va introduir a Catalunya la dinastia dels Trastamara. La llengua de la cort va passar a ser la castellana. L’any 1479 es va produir la unió dinástica d’Arago i castella que, encara que juridicament no va canvia res, si que va tenir consequencies negatives per a Catalunya: <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;"> -Perdua de força de les clases dirigents autoctones i submisio política de la corona que va posar en perill el catala com a llengua de cultura. A mes castella va passar a ser durant els segles XVI i XVII una potencia mundial. Van ser els segles d'or de la literatura castellana i per tant, la majoria dels escriptors catalans van escriure en castellà, configurant així la idea que el català no és una llengua apta per a la literatura ni, en general, per a la cultura, circumstàncies que provoquen una decadència greu de la literatura catalana culta.

=<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;"> Autors de la epoca = <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">Ausias march va ser un poeta i cavaller valencià medieval. Originari d'una família de la petita noblesa amb aficions poètiques. Va ser un dels poetes més importants del Segle d'Or valencià i de la literatura catalana, en la seva variant dialectal valenciana.

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">Fill del també cavaller i poeta Pere March i de Leonor Ripoll. Segons diferents versions el lloc del seu naixement podria ser València, encara que tradicionalment es creia nascut a Alacant, i una tercera versió sostenen que va néixer a Beniarjó, (poble proper a Gandia). De jove va participar en les expedicions que el rei Alfons V el Magnànim va realitzar per la Mediterrània. Va ser Senyor de Beniarjó, Pardines i Vernissa, i falconer major del rei de la Corona d'Aragó (Alfons V el Magnànim). Va ser armat cavaller en 1419. Va participar en l'expedició d'Alfons V a Còrsega i Sardenya, i en altres expedicions contra els pirates de la Mediterrània. En 1425 es va retirar a les seves possessions valencianes, instal a Gandia el 1428. De notar és en aquest període la seva relació personal i literària amb el príncep Carles de Viana, hereu al tron de Navarra. Tomba d'Ausiàs March a la Catedral de Santa Maria de València. A partir dels vint anys ja no sortiria de la seva terra, la seva mare el va tancar al soterrani, primer a Gandia, on administrava les seves propietats, i després a València, on va tenir una vida molt moguda i desordenada. Comença a escriure en 1430. Tres anys més tard, l'infant Joan, Duc de Gandia, confirma els seus privilegis com a senyor feudal. El 1437, als quaranta anys es va casar amb Isabel Martorell, germana de Joanot Martorell, autor de Tirant lo Blanch. Dos anys més tard Isabel mor i Ausiàs March contreu segones núpcies amb Joana Escorna, qui va morir en 1443. Malgrat no tenir fills legítims en els seus matrimonis se sap de l'existència d'amants i 5 fills naturals. Ausiàs March va morir el 3 de març de l'any 1459 a València, deixant cinc fills bastards però cap legítim. Va ser enterrat a la catedral de València, on encara es pot veure la seva llosa sepulcral, prop de la Porta de la Almoyna.

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">Te obres molt importants un de elles es els cants de amor en la seva producció l'amor és un tema tan important que arriba a generar altres amb entitat pròpia, però sempre com a causa o efecte d'aquest. En l'obra de March la dona és una persona real, humana i individual i, en conseqüència la relació home-dona serà la mescla de l'amor sensual (sentits i l'amor intel lectual (contemplació i pensament). L'autor només mantindrà de la poesia trobadoresca el fet de dedicar els seus poemes a una dona, a la qual es refereix mitjançant una senhal per a amagar el seu veritable nom.

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">Altre autor de la epoca va ser Pere Miquel Carbonell va ser un historiador, notari, humanista i poeta català. En 1458 va ser nomenat notari públic pel rei Alfons V d'Aragó, càrrec que va ser ratificat per Joan II d'Aragó. Aquest últim monarca el va nomenar el 1476 arxiver i escrigui real. Va ser un entusiasta dels canvis que es van produir en la cultura catalana a partir de mitjans del segle XV el que el va portar a rebutjar en part l'anterior tradició cultural. Era un gran aficionat a les lletres clàssiques i va aconseguir reunir una destacada biblioteca. Era també un destacat cal.lígraf. Va escriure diverses cobles en català així com una adaptació del francès d'una Dansa de la mort amb poc qualitat.

<span style="display: block; font-style: normal; font-weight: normal; line-height: 0.5cm; margin-bottom: 0cm; orphans: 2; padding: 0cm; widows: 2;">